Оригинални материали © Яромир Баборски, сп.«Кактусы», кн.1, 1983 г
Превод на български Андрей Маринов
Със своята статия «Всичко се развива, техниката на присаждане също» Богуслав Гладки даде тласък за написването на поредица от статии, отразяващи нови възгледи за един отрасъл от култивирането, развитието на който до скоро се считаше за приключило. Освен това статията оживи тематиката, която на страниците на списанието е била винаги популярна, а в средите на любителите на кактуси – винаги спорна. Иска ми се да опиша малко свой опит, отнасящ се към тази тема. Присаждането на семенаци на подложки от рода Selenicereus става все по-популярно. Доказателство за това е голямото търсене на семена и издънки. Предполагам, че главната причина е трудността за много любители да размножават достатъчно количество подложки с необходимото качество в периода, когато ранните пролетни семенаци достигат оптимални за присаждане размери, което като правило става преди първото пикиране. Необходимо е да се подчертае, че за присаждането на семенаци са подходящи най-младите части на издънките, които имат максимална дължина 10 см и се намират в пълна вегетация.
За тази цел трабва да има на разположение достатъчно количество здрави майчини растения с голямо количество издънки. За оптималното развитие на тези растения е необходима топлина и влажност, които може да бъдат обезпечени в топъл парник устроен през ранната пролет.
В добре угнила торфена смес, смесена в равни части с едър пясък, майчините растения бързо се събуждат и растат. В затоплената почва те растат дори в мразовитите нощи в края на февруари и началото на март. Ако е постигнато съответствие между времето на тяхното развитие и времето за посев, може да се започне присаждане още в началото на март и да продължи през цялата година.
Техниката на присаждане е до известна степен аналогична на присаждането върху Pereskiopsis. Последната е добре отработена и често се използва в практиката.
По-надолу искам да опиша един нетрадиционен метод за подготовка на Selenicereus за присаждане. Той се основава на случайно открито въздействие на стиропора върху образуването на коренова система. Наблюдавано е при закрепването на невкоренени подложки върху стиропорни блокчета.
От ненужни стиропорни опаковки се правят кубчета с размери 3 × 3 × 3 см и във всяко от тях с молив се прави отвор. След това се отрязват подложките израсли от майчиното растение малко над основата им. При добро хранене за кратко време от оставащите ареоли на пънчето израстват нови издънки.
Резниците се поставят в направените в кубчетата отвори и всичко вече е готово за присаждане. Със скалпел се отрязва 2 см под върха на подложката и малко се изчаква. След това се попива добре, най-подходящо с филтърна хартия, появилия се на среза сок.
Може да се приложи и препоръчаният от Гладки метод за изчакване обратното всмукване на сока, но това предполага определена опитност, докато попиването е бързо и надеждно.
Отрязва се долната част на приготвения семенак, а горната се поставя с пинцета върху подготвената подложка. Леко се притиска семенакът и това е всичко. Не е необходимо присадените растения да се фиксират по познатите начини. На кубчето се поставя етикет с името на растението и се слага в мини-парник направен от аквариум, в който с подходящо отопление да се образува микроклимат. Температура 30 °C и висока въздушна влажност влияят положително върху бързото срастване. Това ще бъде толкова по-успешно, колкото по-пълна е била вегетацията на подложката и съблюдавайки попиването на сока непосредствено преди поставянето на присадката и последващото поставяне в оптимална среда.
Прясно изрязаните основи на издънката изключително бързо се вкореняват и корените врастват в кубчето така, че ще се налага изрязването им. Самите кубчета много лесно се обслужват. Този метод е успешно приложим при присаждане и на по-големи семенаци върху Eriocereus, върху по-месестите части на Selenicereus и др., но тогава е необходимо фиксиране с ластик.
Selenicereus е универсална подложка с най-добра жизненост в сравнение с всички подложки, с необикновена хранеща способност; подложка, която не се изтощава при добро хранене и, която може без повреди да зимува с другите кактуси при 8 °C.